Din episoadele anterioare...
Peste un secol, am trăit în secret, până acum.
Ştiu care sunt riscurile, dar trebuie s-o cunosc.
Este o criptă sub biserică.
Vraja a închis-o pe Katherine acolo. Vreau s-o readuc la viaţă.
Nu-i aici!
I-ai salvat pe toţi din biserică?
Am ocupat o casă în afara oraşului.
- Toţi cei 25 de vampiri? - O parte din ei.
N-am stat închis 145 de ani ca să sfârşesc întemniţat aici.
- Unde-i Bethanne? - N-o să se mai întoarcă.
Soţia mea, Isobel, şi-a petrecut toată viaţa
cercetând fenomene paranormale în zona asta.
- Ce-ai făcut cu soţia mea? - Am transformat-o.
Poate că vampirii chiar există,
doar că sunt diferiţi faţă de cum am crezut noi.
Nu-ţi place sângele, Anna?
Am cunoscut o fată, Vicky, care a fost muşcată de un animal.
- Apoi ţi-am văzut faţa. - De ce ai vrut să mă testezi?
Pentru povestea cu Vicky e adevărată. Şi pentru că vreau să mă transformi.
Sunt înnebunită după furtuni.
E o chestie a vampirilor?
Am citit că vampirilor nu le place apa.
Era Dracula.
Era un prost.
Nu făcea duş... Puţea...
Serios?
Prima regulă despre vampiri.
Nu crede tot ce citeşti.
Spune-mi mai multe! Vreau să ştiu.
Nu!
- N-o să fii vampir. - Nu mă poţi refuza!
Nu o să transform pe cineva
care a învăţat totul despre vampiri pe Netflix.
Nu e adevărat. Ştii bine.
De ce vrei să faci asta?
Dă-mi un motiv!
Pentru că...
Spune-mi când o să termini propoziţia.
- Eşti treaz? - Ce faci?
Vine o furtună.
Închide toate geamurile.
Da, sigur...
Rămânem fără sânge.
Trimite-o pe Anna la spital să mai ia.
O trimit mâine.
Mă duc eu cu ea.
Dacă e furtună, o să pot ieşi afară.
- Nu e soare. - Mă tem că nu.
Nu după ce ai făcut la casa Salvatore, azi.
- El şi fratele lui meritau. - Şi tu cu ce te-ai ales?
Prietena ta, Bethanne, a murit. Şi e numai vina ta.
Nu putem trăi doar ca să ne răzbunăm.
Trebuie să ne controlăm emoţiile.
Înţeleg, dră Pearl.
Aş vrea să ştiu ce pui la cale.
Mâine, mă duc să explorez oraşul.
Să văd cine ia verbină şi cine nu.
Anna mi-a spus că jucătorii nu s-au schimbat.
Familiile Lockwood, Forbes, Fell...
- Să-i omorâm pe toţi! - Suntem mai inteligenţi, Frederick.
Nu sunt duşmanii noştri!
Nu ţinem supărarea.
O să ne recuperăm oraşul.
Trebuie doar să avem răbdare.
Ai auzit-o!
Fără răzbunare.
Răbdare...
Autocontrol.
S-a gândit la toate, nu?
Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 17
Eu zic să mergem la Pearl
şi să-l distrugem pe idiotul care ne-a atacat azi.
Şi apoi? Ne cerem scuze în faţa celorlalţi vampiri din casă?
Nu pot să cred că te-ai înţeles cu ea.
Facem schimb de informaţii.
Nu aveam de ales. E înfricoşătoare.
Şi o să mă ajute să o găsesc pe Katherine.
Sigur că da!
Damon primeşte tot ce vrea, indiferent de cine suferă.
Nu mai fi atât de înţepată!
Când m-am trezit de dimineaţă, am aflat că toţi vampirii au scăpat.
Am dreptul să fiu aşa.
Cât o să mai dai vina pe mine pentru că am transformat-o pe mama ta?
Nu dau vina pe tine.
Am înţeles că eşti un psihopat şi că nu poţi să te îndrepţi.
Nu suntem productivi.
O să găsim o cale să terminăm cu Pearl şi cu vampirii.
Îmi pare rău, mă enervează.
- Enervează pe toată lumea. - Ce facem?
Eu şi Damon vom rezolva totul.
Şi eu? Nu pot sta cu mâinile în sân.
Ba asta o să faci, ca să fii în siguranţă.
Asta nu înseamnă nimic, dacă nu eşti în siguranţă.
Sunt în siguranţă.
Îl am pe Damon, psihopatul egoist, de partea mea.
Asta mă linişteşte.
Mai avem puţin timp. Mă văd cu mama mai târziu.
Mama ta ştie că eşti...
Dacă tu crezi că e posibil
să ascunzi asta de mama ta, e clar că nu eşti pregătit.
"Nu sunt pregătit" e un pas înainte.
Dar eşti departe de "poate".
- Îmi place brăţara ta. - Mulţumesc. Mi-a dat-o sora mea.
- O pot vedea? - Da.
Nu ştie că stai cu mine?
Nu, dar nu văd de ce s-ar supăra.
Nu ştie ce eşti.
Prefer să rămână secret.
Ţine-o tu.
- De ce mi-o dai mie? - Îţi place...
Iar eu te plac pe tine.
Mă placi, pentru că vrei ceva de la mine.
Nu. Chiar te plac.
Ar trebui s-o porţi tu.
Îţi stă mai bine.
Aseară, am ţipat la mama.
Mă simt ca părintele care ţipă la copilul neastâmpărat.
Trebuia să-i spui.
Dacă o forţez prea tare, pleacă iar.
Aşa face şi ea. Ca Vicki...
N-a mai dat niciun semn de când a plecat.
N-o poţi controla pe mama ta, Matt. Şi nici pe sora ta.
Aş vrea să încerce măcar.
Dacă ar încerca ar fi bine.
Poate că o să te surprindă.
Oamenii au tendinţa să facă asta.
O să plec. N-o să se mai poată circula din cauza furtunii.
Sigur poţi să conduci?
Trebuie.
E ziua fiicei prietenului tatălui meu.
Avem un ritual tradiţional.
Pune-ţi centura şi nu merge repede.
Nu vorbi la mobil şi sună-mă când ajungi acolo.
Bine.
- Altceva? - Da...
- Pa! - Pa!
La vânătoare?
Tipul ăla m-a atacat. Trebuie să-mi refac puterile.
Am doi litri de "mămică" în frigider.
Nu?
- Discutăm când mă întorc. - Salută veveriţele din partea mea.
Mă ignori!
Şase apeluri pierdute? Mi-a murit telefonul.
- Stefan e aici? - Nu.
- S-a întâmplat ceva? - Nu s-a mai întors.
Nu răspunde la mobil... Credeam că e cu tine.
Intră căsuţa.
Unde ar putea fi?
N-o să-ţi placă ce cred eu.
Pearl, deschide uşa!
Jur că o sparg şi îţi smulg capul!
Pearl nu e acasă.
Ce vreme minunată!
Nicio rază de soare pe cer.
Unde e fratele meu?
Billy!
Eşti mort!
Îmi pare rău. N-ai fost invitat în casă.
- Dnă Gibbons? - Da, Frederick?
Să nu-l laşi niciodată să intre.
Nu-l las să intre.
145 de ani într-un mormânt,
din cauza lui Katherine şi a iubirii ei pentru voi doi.
În primele săptămâni,
fiecare nerv din tine pare că arde.
Durerea asta te poate înnebuni.
Mă gândeam că fratele tău vrea să afle cum e înainte să-l omor.
Billy?
O zi bună!
Ce s-a întâmplat? Unde e?
- L-au prins. Eu nu pot intra. - De ce?
Femeia care stă acolo nu mă lasă să intru.
- Eu pot intra. - Nu!
- Mă duc! - Nu te duci acolo!
De ce fac asta?
Ce vor de la el?
Răzbunare.
- Trebuie să facem ceva. - Ştiu.
- Trebuie să-l salvăm. - Ştiu.
Elena, ştiu.
Dar nu ştiu cum să-l scot.
Verbină pe frânghie.
Cred că doare.
Apropo...
Nu e bine!
A ucis-o pe Bethanne.
Era de-a noastră, Harper.
Şi să nu crezi
că pe tine nu te-ar ucide.
Pearl a spus că nu ne răzbunăm, nu?
Eu spun că asta o să facem.
Începând cu ăsta.
Apoi, fratele lui.
Şi oricine ne stă în cale.
- Nu e bine! - Dă-mi drumul!
- Dna Pearl va veni acasă. - Dna Pearl nu mai e la conducere.
Noah, leagă-l! Înţeapă-l!
Ce viu eşti!
N-ai ce să-mi faci.
Ba am ce să-ţi fac.
Dle Saltzman.
Avem nevoie de ajutor.
Stefan e în casă.
Damon e vampir. Nu poate intra.
Avem nevoie de ajutor.
- M-aş duce eu, dar... - Viaţa ta e valoroasă.
- Iar a ta... - Stefan mi-a spus despre inel.
- Ce e cu el? - Să recapitulăm.
Ai vrut să mă omori, eu m-am apărat, iar tu ai murit.
Conform fratelui meu, inelul te-a readus la viaţă.
Am uitat ceva?
Partea în care încerc să te omor iar.
Dar, de data asta, nu ratez.
Dle Saltzman, te rog!
- E Stefan. - Îmi pare rău, Elena.
- Nu e problema mea. - Păcat!
Femeia care are grijă de ei te poate ajuta să-ţi găseşti soţia.
- Minţi! - Oare?
Întreab-o tu!
Laşule!
Hai, Elena.
Bine, staţi!
Vin.
Am un răspuns.
- La ce întrebare? - De ce să mă transformi...
Iar începem?
În fiecare zi mă trezesc, mă simt bine,
dar lipseşte ceva.
E o gaură...
Unii oameni se potrivesc.
Eu nu.
Vrei să te transform din milă?
Nu cred.
Vreau să mă transformi pentru că nu am altceva.
Ştii de ce transformăm oamenii?
Nu ca să-i scăpăm de singurătate.
Unu, vrem să ne facă cineva treaba murdară.
Doi, răzbunare.
Trei, plictiseală, dar asta nu se termină bine.
Şi mai e varianta evidentă...
Când iubeşti pe cineva atât de mult,
încât ai face orice ca să stai o veşnicie cu el.
Îmi pare rău. Nu intri în nicio categorie, încă.
Da... Asigură-te că teza e clară. O să-i placă.
Ne mai vedem.
Mama.
- Mamă, bună! - Ai luat totul?
Nu era multă lume la banca de sânge, din cauza ploii.
Am intrat şi am ieşit.
- Cu cine vorbeai? - Cu un prieten.
Hai acasă!
Doar nu pleci acum!
Drumurile sunt periculoase. Şoseaua 5 e inundată.
Ne descurcăm noi.
- Dle primar Lockwood, puteţi veni. - Minunat!
Primarul Lockwood?
Vremea e destul de urâtă...
- Eu sunt Pearl. - Bună!
Ea e fiica mea, Anna.
- Ne-am mutat aici de curând. - Bine aţi venit!
Richard Lockwood. El e fiul meu, Tyler.
Vă rog, staţi cu noi.
Cu plăcere.
Se putea şi mai rău, tată.
Fiul tău nu e aici.
Revino-ţi! Vin alegerile.
Ea votează. Şi pare a fi bogată.
Şi ţi-ai dat seama doar uitându-te la fundul ei?
Tare!
Mă duc să joc biliard.
Profesor, ziua. Vânător de vampiri, seara.
- Ţie îţi mulţumesc. - Astea ce sunt?
Săgeţi pline cu verbină.
- Tu deschide. Îl scot eu pe Stefan. - Ăsta e planul tău?
Să îi omori pe toţi?
Sper să nu fac prea mult zgomot.
- Ce faci? - Vin cu voi.
- Nu! În niciun caz! - Aveţi nevoie de mine!
Intru şi eu, tu îi distragi, iar eu îl scot pe Stefan.
- O să mori! - Merg!
Când intru eu, plecaţi cât mai repede.
Eu ştiu să merg încet.
- O să-mi staţi în cale. - Nu e momentul să fii singur.
Bine, Elena. Tu conduci maşina!
- Nu intri în casă! - Nu mă poţi opri!
E vorba despre Stefan!
- Nu înţelegi! - Ba înţeleg!
Trăieşti din cauza lui.
Iubirea lui te ridică în nori. Am înţeles.
Lasă gluma!
Nu te pot apăra, Elena.
Nu ştiu câţi vampiri sunt acolo.
Atâta durează ca să rămâi fără cap.
Trebuie să intru şi să ies.
Nu pot să mă gândesc la siguranţa ta.
Sau se va sfârşi într-o baie de sânge, din care nu scapă nimeni.
Nici măcar Stefan.
Ştiu...
Am înţeles.
Te înţeleg.
Dacă mergem, hai!
Unde eşti? Abia te aud!
Şoseaua 5 e inundată.
Acum sunt pe un drum de ţară, spre iad.
Nu vorbi în timp ce conduci.
Da...
Am nevoie de o cască.
Nu te mai aud.
Întoarce-te pe unde ai venit.
Ai grijă la drum.
Bine...
E cineva acasă.
Pot să dau un telefon?
Mi s-a stricat maşina, mai sus. E prima casă pe care o găsesc.
- Norocul tău! - Da...
- Nu vă deranjez, nu? - Deloc.
Minunat!
Vă mulţumesc mult. E o vreme tare urâtă!
Billy, arată-i musafirului nostru unde e telefonul.
- Adu-mi ceva de băut. - Sigur.
Dnă Gibbons, o să dea un telefon.
Sigur, dragul meu. E acolo.
Mulţumesc.
- Ce e? - Trebuie să inviţi un prieten.
Îmi pare rău. N-are voie în casă.
- Fă o excepţie! - Scoate-o din casă!
Dnă Gibbons, spune-mi adevărul.
- Eşti măritată? - Nu.
Părinţi, copii? Mai stă cineva aici?
- Nu. Doar eu. - Nu? Bine.
- Trebuia s-o obligi. - Nu merge aşa.
- E om. - Iar eu, nu.
Nu-mi pasă! Pleacă de aici!
Şi scapă de cadavru!
Vreau să cumpăr o proprietate.
Familia dv. are cele mai multe proprietăţi din oraş, nu?
Da...
De la începuturile oraşului.
Familia dv. a primit multe proprietăţi în 1864.
Vă pricepeţi la istorie.
E o pasiune...
Nici măcar nu e subtil.
Cine e?
Nu e mama.
Stai departe. Păstrăm secretul.
M-am plictisit.
Rezistă!
Transformă-mă!
Îmi pare rău, dle primar.
Cine e băiatul acela?
Jeremy Gilbert.
Nu mai spuneţi!
Billy, ce durează atât?
Drăcia dracului, Elena!
Billy, Jacob, veniţi încoace!
Ai înnebunit?
Jeremy Gilbert? Asta faci tu?
Suntem prieteni! Ce mare lucru?
Familia lui e motivul pentru care am stat atâta în mormânt!
Nu înseamnă că o să facă aceleaşi alegeri.
Nu vreau să te mai vezi cu el.
Am stat singură mult timp. Pot să aleg şi eu.
Nu te mai purta ca un copil!
Când Jeremy va afla ce eşti...
Ştie deja.
Ce-ai spus?
Jeremy ştie.
Îi place. Şi mă place pe mine.
Bine...
Îţi mulţumesc că ai vrut să mă ajuţi.
Vor să dea vina pe cineva.
Să pedepsească pe cineva.
Elena!
- N-ar trebui să fii aici. - Trebuia să stea în maşină.
Nu pe el!
Cum vrei. Hai să te dăm jos.
E verbină pe frânghie.
Elena, desfă-o!
Haide!
- Hainele! - Stai!
Băieţi, hai! Trebuie să plecăm.
- Haide! - Şi celălalt!
Haide!
- Îl poţi duce la maşină? - Da.
- Du-te! - Şi tu?
Tu îl salvezi, eu îi distrag. Du-te!
Opreşte-l!
E prea linişte!
- Împrăştiaţi-vă! - Hai!
Haide!
Voi doi, în spate!
Verificaţi ambele camere! Pivniţa!
Poţi merge?
- Eşti bine? - Da.
Haide!
Mă duc după Frederick.
E aici!
Bine...
Stefan...
Pentru Bethanne.
- Şi pentru mormânt! - Nu!
Stefan!
Nu, Stefan! Stefan?
Stefan!
Frederick a plecat.
- Hai să plecăm! - Îl omor!
Câte săgeţi cu verbină mai ai?
Una...
N-o să ne ajungă.
Bună, mamă!
Ce se întâmplă?
Ce crezi?
Sincer, nu ştiu. N-am mai văzut aşa ceva.
Stai jos.
Comandă-ţi o pizza. Nu mai am antrenament.
Caserola misterioasă.
Unii nu sunt făcuţi să stea în bucătărie.
Ce e?
Ştiu că ţi-a fost greu.
Dar o să încerc. Cu adevărat.
Trebuie doar să mă suporţi.
Bine.
Bine...
- Mă duc eu. - E atât de rău?
Ce ai păţit?
- Bună, Matt. - Bună!
Ce se întâmplă?
Mama ta e acasă?
Dă-mi zece minute.
Să nu afle presa, până ajung eu acolo.
Ia-ţi lucrurile. Trebuie să plecăm.
- Mai am o jumătate de hamburger. - Au găsit-o pe Vicki Donovan.
Serios? Unde era?
Furtuna i-a scos cadavrul la iveală.
- Au adus-o la morgă. - Stai...
E moartă?
Haide!
Stefan, te rog!
Stefan!
Stefan, te rog, trezeşte-te! Trezeşte-te, Stefan!
Stefan!
Ia!
Elena, te rog, fugi!
- Nu! - Te rog!
Stefan, venele mele!
Ia o venă! Ai nevoie de sânge.
Elena, fugi!
Nu!
Am încredere în tine.
Ceea ce mi-ai spus despre soţia mea...
- M-ai minţit, nu? - Da.
Opriţi-vă!
Ce se întâmplă aici?
- Ce-ai făcut? - Eu?
Trupa ta de vampiri mi-a torturat fratele toată ziua.
Crede-mă, cei vinovaţi vor fi pedepsiţi.
Înţelegerea noastră nu merge dacă nu-i controlezi.
- Nu trebuia să se întâmple aşa. - Dar aşa a fost.
Dacă aş fi avut o parte bună, nu aşa îmi intri în graţii.
Stefan. E mort!
Cum te simţi?
Bine...
Rănile s-au vindecat.
Bine...
- Elena... - Da?
Ce ai făcut azi... M-ai ajutat...
Puteai să mori.
Ştiu.
Îmi pare rău pentru ce am făcut.
Îmi pare rău că a trebuit să vezi asta.
N-am mai...
Parcă erai altcineva.
- E vina mea. Eu te-am forţat. - Ce? Nu!
Nu m-ai forţat să fac nimic. Mi-ai salvat viaţa.
Eu am salvat-o pe a ta.
Totul o să fie bine.
Bună, Jer.
Stai! Ce e?
Nu!
Ţi-am făcut cafea.
Mulţumesc.
Eşti...
Te pot ajuta cu ceva?
Vreau...
Vreau doar să fiu singur.
Matt!
Ce frumos a fost!
Nu te uita aşa la mine!
Ştiu că mă urăşti.
Ştii ceva? Toată lumea mă urăşte.
Nu poţi nega...
Am fost răi de tot!
Se mai întâmplă.
Jer!
Eşti bine?
Mă duc să mă culc.
Ce faci?
Prietena mea, Vicki...
E moartă.
Vicki?
- Cea care credeai că e... - Da...
Se pare că era moartă.
De asta voiai să te transformi?
Voiai să fii cu ea?
Îmi pare rău...
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 17
Subtitrare: Retail